Tidligere på Bates Motel...
Jeg mener også at hvis de trodde
at Johnny var verdt to av våre,
så er to av våre verdt 10 av deres, eller kanskje 12.
Eller hvor mange jeg kan få på ett sted på en gang.
Han fikk blackout to ganger foran meg,
og han har sagt at det har skjedd før.
Han forlater kroppen sin.
Han kan bevege seg og snakke litt,
men han er ikke der.
Det er meg, Cody.
Kan du høre meg?
- Jeg sa det ikke til mora di, men til Emma. - Det er omtrent det samme.
Jeg må jobbe. Hva gjør den fyren her?
- Jeg kom for å snakke med dattera di. - Hva?
Bare legg deg igjen, pappa.
Pappa!
Norman, hvor er du?
Dette er ikke greit.
Jeg vet at du er sint,
men du kan ikke gå ned en gate og forsvinne.
Jeg er ved rådhuset og henter en parkeringsløyve
eller noe de ringte meg om,
men jeg kommer snart hjem, og vi må snakke, ok?
Jeg er bekymret for deg, så ring meg.
- Norma Bates? - Hei.
Anne Dietrich. Vi snakket på telefonen.
Ja, selvsagt. Fint å møte deg.
Glad du kom før vi stenger for kvelden.
Jeg har alt klart til deg,
parkeringsløyve, ID-kort, nøkler.
Jeg ville at du skulle få det så tidlig som mulig.
Setter pris på det. Vet jeg har mye å ta igjen.
Du takler det sikkert.
Vil du se kontoret ditt?
- Har jeg et kontor? - Denne veien.
Visste ikke at det fulgte med et kontor.
Det er jo fint. Det er bra å ha et kontor.
Ja.
Mrs. Bates.
Max Borowitz. Byrådsmedlem, distrikt fire.
Fint å møte deg.
- Velkommen. - Takk.
Kan du komme litt på kontoret mitt? Jeg vil nevne noe for deg.
- Absolutt. - Flott.
Jeg er lei for at jeg gikk glipp av møtet
da du kalte Lee Berman en kødd.
Det føles litt flaut akkurat nå.
Nei, da. Han var det, måtte han hvile i fred. Det rare er
at du endte opp med å få plassen hans i styret.
Livet er merkelig.
Ja, det er vel det.
Ja, det føles litt ille.
Det ble en ledig plass, og du fikk den.
- Hvordan fikk du den? - Hvordan?
Jeg bare hilste på borgermesteren.
Du er morsom. La oss droppe pisspreiket.
Jeg vet at du ikke vil ha omkjøringen.
- Det er ditt problem. - Max, jeg må snakke med Norma.
Ok.
Unnskyld oss.
Det var pinlig. Hvorfor dro du meg ut derfra?
Fordi noe har skjedd. Du må bli med meg.
Hva? Er det Norman eller Dylan?
- Hva skjedde? - De har det bra. Bare bli med meg.
Hva pokker det som foregår? Si det.
Stopp.
Noe har skjedd. Det går bra med Norman.
- Det har du sagt. - Han var hjemme hos Cody Brennen,
og det var en slags slåsskamp.
Faren hennes er død.
- Hvordan døde han? - Norman sier det var selvforsvar.
De sloss, og faren ble dyttet ned trappen.
Her er hva som vil skje nå.
Jeg vil treffe Norman.
Jeg vet det, men vi må følge prosessen
- for slike ting. - Hvilke ting?
Når noen dør, om omstendighetene er uklare.
SHERIFFENS KONTOR
- Du sa det var selvforsvar. - Norman sa det.
- Nå etterforsker vi. - Tror du ham ikke?
Norma, jeg følger prosedyrene
og går gjennom alt.
Dette er normalt. Vil du ha noe?
Vil du ha vann, kaffe?
- Jeg vil bare se Norman. - Ok.
Sitt stille og vær tålmodig, så får du det.
Snu hodet til venstre og løft haken, takk.
Takk. Og så til høyre.
Ok.
Åpne.
Du kan slappe av.
Kan jeg spørre om noe?
Hva skal dere med de greiene,
neglene og sånn? Hva skal dere gjøre med...
Det er bevis til etterforskningen.
Men det var en ulykke.
Det var en ulykke. Hvorfor...
Ta av deg skjorten. Ta på deg denne.
Hvorfor?
Nei, jeg sa det til sheriff Romero.
Det er mitt blod, ikke...
Jeg ble slått, i ansiktet.
Jeg blødde. Det er mitt.
Da er det det laben vil si.
Han bare falt ned trappen.
Det var et uhell.
Uhell må også etterforskes,
for å sørge for at de faktisk var uhell.
Ok, det var alt.
Da er vi ferdige her.
Går det bra med Cody? Kan jeg snakke med henne?
Kanskje senere, ikke akkurat nå.
Kan jeg gå?
Ikke akkurat nå.
Hva er det som foregår? Si meg hva som skjer.
Jeg trodde vi var venner.
Det er noen personlige greier med mamma. Jeg tar meg av det.
Om du blir lei av å ligge her nede eller med sjefen,
så kan du bo hos meg.
Ligge med sjefen?
Ja, hun ringte meg og sa
at hun skulle hente deg på sykehuset istedenfor meg.
Så ser jeg deg ikke på halvannen dag.
I løpet av de 23 årene jeg har jobbet for familien,
og hva jeg vet om Jodi Morgan,
kan jeg regne med frem til hva som skjedde.
Hvordan var det?
- Hva da? - Kom igjen.
Detaljer.
Glem det.
Dette var en hermetikkfabrikk.
Familien tok over for rundt 20 år siden.
Dette er Dylan og Remo,
de jobber visst hardt.
Teddy kom og hentet den ordren til Orange County.
- Vi er ferdige for dagen. - Hvis ikke du trenger oss til noe.
Nei. Ellers takk.
- Hvem er vennene dine? - Bare noen kompiser.
De skal gjøre en jobb for oss.
- Hva da? - Bryr ikke deg akkurat nå.
Kom igjen.
- Han holder ting hemmelig. Flott. - Hva tror du han pønsker på?
Ikke noe bra, det er iallfall sikkert.
- Norma? - Emma, hva gjør du her?
Jeg hørte om hva som skjedde. Er Norman ok?
Han snakker med sheriff Romero.
- Hvordan fikk du vite det? - Pappa hørte om det.
Jeg hørte det var selvforsvar.
Norman ville aldri gjort noe slik.
Dette er galskap. Beklager.
Men de kan da ikke holde deg utenfor slik.
Jeg vil vite hva som foregår der inne.
La oss finne det ut.
Du kan ikke være alene. Jeg blir hos deg
hele natten om nødvendig.
Du er så snill. Jeg kan ikke la deg gjøre det.
Gå hjem Pass på motellet. Slik kan du hjelpe.
Tusen takk for at du så til oss.
Det betyr masse.
Du er en herlig jente. Takk.
Har alt vi trenger fra Norman Bates.
Blod, hår, avtrykk, alt.
Jeg vekket kompisen min på laben.
- Så vi kan undersøke sakene. - Vekket du ham?
Har jeg bedt deg om å gjøre dette?
Nei, men det er greit for ham.
Han var assistenten min da jeg ledet laben.
Det er nå det er greit å ha "kontakter".
- Vi får resultatene raskt. - Jeg vet ikke hvor mye
neglene vil fortelle oss.
Man vet aldri.
Man må regne med alt når man har et lik.
- Om du vil ha min mening... - Nei, faktisk ikke.
- Bare gå. - Ok.
Om du vil kjøre de prøvene
til vennen din i Portland, så gjør gjerne det.
- Han kommer for å hente dem. - Flott.
- Jeg sa jeg ikke kan dra herfra. - Så vent på ham.
Ok.
Unnskyld? Jeg må snakke med sheriff Romero.
Jeg venter på å se sønnen min.
Jeg må få vite når det skjer.
Jeg vet ikke, mrs. Bates,
men jeg skal gi beskjeden til sheriffen.
Nei, det er ikke godt nok.
Enten vil jeg se sønnen min nå,
ellers må Romero fortelle meg
hvorfor, så jeg kan si det til advokaten min.
Mrs. Bates, du kan komme tilbake nå.
Regina?
Vennen. Se på deg.
Du må ha vært så redd.
Hvorfor gikk du inn i huset hennes?
Ansiktet ditt.
- Er du skadet? - Det er ikke så ille.
Hva skjedde? Fortell meg alt.
Jeg dro for å treffe Cody, for jeg var sint fordi hun fortalte Emma
om anfallet mitt og at Emma sa det til deg.
Vi kranglet, og så kom faren hennes ut
og var veldig sint og begynte å skade Cody.
Jeg forsøkte å hjelpe henne, og han slo meg.
Jeg forsøkte å dytte ham vekk,
og han falt ned den bratte trappen.
Du kan ikke fortelle dem at du kranglet med Cody.
Hvorfor ikke?
Du kan ikke fortelle dem av du svimer av, Norman.
De kommer ikke til å forstå det.
Hva mener du?
Bare si at du dro dit for å se på TV eller noe.
Nei. Han var bare sint fordi jeg var sint.
Han ropte fordi jeg ropte,
og Cody gikk mellom oss, og han slo henne.
- Sørg for at du forteller dem det. - Jeg gjorde det.
Hvorfor er du bekymret? Det var et uhell.
Jeg vet det.
Du var sikkert veldig redd,
og ting bare skjedde så fort.
Hvorfor tror du meg ikke?
Jeg prøver bare å få deg til å forstå
at det å vite visse ting vil gjøre det umulig for dem
- å tro deg slik jeg gjør. - Det var et uhell.
Hei. Beklager forsinkelsen.
- Blir du med meg, Norman? - Ja.
Hva skjer nå?
Vi må bare gå gjennom alt én gang til.
Men må han ikke ha meg der inne?
- Han er mindreårig. Er ikke loven slik? - Han er ikke arrestert.
Han bare snakker med meg. Du må ikke være der.
Men om Norman vil ha deg der,
- er det greit for meg. - Nei.
- Hun kan vente her. - Ok.
Vi kommer snart tilbake.
- Alex? - Det er et par spørsmål,
noen ting jeg ikke hadde tid til.
Spørsmål om hva?
Du må prøve å koble litt av, Norma.
Du kommer til å bli sprø.
Jeg er moren hans. Tuller du?
Er du nedlatende?
- Jeg vasket klærne dine. - Vi skal bare
sørge for at vi ikke har glemt noe,
og så er vi ferdige.
Jeg prøvde bare å beskytte henne.
Alle dro i hverandre, og...
Han snudde seg mot meg og slo mot meg, og jeg...
Jeg dyttet ham tilbake, og han bare... Han snublet bakover
og falt helt ned i trappen.
Og han beveget seg ike.
Jeg ser fortsatt ansiktet hans idet han falt.
Ja, det er vanskelig å se for seg.
Så...
Hva vil skje med Cody?
Hun er 17, så hun trenger en verge.
Tanten, hennes mors søster. Hun bor nær Fort Wayne.
Vi har kontaktet henne, og hun vil dra dit.
- Er hun snill? - Ja.
Så vidt jeg kunne merke over telefonen.
Det er bra.
Vet du, Norman...
Jimmy Brennen vokste opp her, så jeg har kjent ham lenge.
Han var sint på alt og alle.
Men hadde jeg ikke vekket ham,
kunne han vært i live nå.
Ingenting kan forandre det.
Du har rett.
Drikk litt kakao mens den er varm.
Hei. Går det bra?
- Hvordan visste du at jeg var her? - Fikk en telefon fra en venn.
To venner, faktisk.
Det er en liten by. Sladder reiser med lysets hastighet.
- Sladder? - Ikke tenk på det.
Det spiller ingen rolle. Går det bra med Norman?
Ikke bra i det hele tatt.
Han er opprørt. Han er bekymret.
Han vet ikke hva som foregår.
Det er bare vanlig prosedyre, Norma.
- Når kan vi dra hjem? - Når de har alle faktaene.
Du er advokat. Vet du hvordan dette fungerer?
Ja.
Norman...
Han ville bare snakke med Cody.
Så kommer han brasende inn.
Han er full. Vil ikke høre. Han kommer med anklager.
Så angriper han Norman og sin egen datter,
og hun er så liten.
Som en liten fugl.
Hvordan kan hun klare seg mot en slik mann?
Hun trenger hjelp. Norman ønsker bare å hjelpe.
Jeg driver ikke med strafferett,
men om det var det som skjedde,
har ikke Norman noe å bekymre seg for.
Ok.
Vi går inn hovedporten og angriper dem direkte.
Ingen vil forstå hva som skjer.
- Ja? - Greit.
Hvorfor er de folkene her?
- Hvordan det? - Jeg bare tenkte,
at hvis du planlegger noe, kan jeg hjelpe til.
Apropos planer.
Jeg vet om din.
Det er vel mer min søsters plan.
At du skal passe på meg.
Nei, Jodi har ikke sagt noe, om du lurer på det,
men jeg vet hvorfor hun vil at du skal gjøre det.
- Det er ikke sånn. - Det er greit.
Jeg skjønner.
Jeg kom ut av fengsel, og hun bare ga meg denne jobben.
Hun nølte ikke engang.
Så hvis det er det hun vil...
Det er greit for meg.
Jeg ville bare du skulle vite at...
Jeg visste det.
Jeg trenger sikkert ikke si det til deg.
Du ser ut som du har peiling på damer,
men om du skal ligge med søsteren min,
så behersk forventningene dine.
- Jeg vet ikke... - Jeg vet det.
Det er bare det...
Det er ikke hennes første gang med slike.
Prøver du å skåne meg?
Jeg vil ikke at du skal bli såret.
Hvordan går det, Cody?
Dårlig.
Jeg vet du ikke liker meg.
Jeg kan forstå det. Det er sikkert min feil.
Men, vær så snill...
Du kan ikke fortelle dem at Norman svimer av.
- Hvorfor skulle jeg det? - Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva de spør deg om.
De vil spørre meg om hva som skjedde da pappa døde.
Selvsagt. Jeg vet det. Jeg er lei for det.
Men kanskje de spør om Norman.
Og om de gjør det,
så gjør de kanskje dette til noe det ikke er.
- Hvorfor det? - Jeg vet ikke.
Kanskje de tror noe er galt med ham.
- Er det? - Det er ikke relevant til dette.
Du tror det er det.
Selv om han ikke svimte av i kveld, ser du en sammenheng.
Si hvorfor jeg ikke må si noe, så skal jeg ikke.
Du så ham da han var slik. Skadet han deg?
Skadet han noen? Var han sint eller ute av kontroll?
Nei, ikke sant?
Han var bare ikke seg selv,
og ingen trenger å få vite om det.
Men...
Er du ferdig her? Tanten din er på telefonen.
- Takk for at jeg fikk møte deg. - Hva vil du, Emma?
Om Norma står bak, kan du si det nå,
så kaster vi ikke bort tiden.
Nei. Hun aner ikke at jeg er her.
- Vil du ha noe? - Nei, takk.
Men det gjelder henne og Norman.
Han er på politistasjonen. Cody Brennens far døde.
Ja, jeg vet det.
Norma sendte meg en talemelding.
Har de arrestert ham ennå?
Jeg vet ikke alle detaljene,
men jeg hører det var et uhell.
Om det var et uhell, er det ikke noe problem.
Hva kan jeg uansett gjøre med det?
Du kan være der for dem, for Norman.
Det kan du gjøre.
Norman har ikke mange nære relasjoner. Du betyr noe.
Jeg kan ikke.
Han må finne ut av ting på egen hånd,
spesielt mellom ham og Norma. De bryr seg bare om hverandre.
Hva dere enn kranglet om,
kan du ikke bare ta en pause inntil videre?
Spiller det ingen rolle for deg hvordan folk behandler deg?
Når de trenger noe, løper du tilbake.
- Er det sånn? - Er det det som skjedde?
Det spiller ingen rolle. Jeg går ikke.
Noen døde. Skal du bare la ham
finne ut av det alene?
- Jeg kan ikke fikse dette. - Selvsagt ikke.
Så ikke gå. Ikke hjelp. Ikke gjør noe.
Skulle ønske jeg hadde en mor og en bror jeg kunne behandle som dritt.
Norma, vit at jeg er her for deg.
Uansett hva du trenger.
Jeg lover å hjelpe deg.
Alt kommer til å ordne seg.
Hvorfor er du så snill?
Mor?
Sheriff. Telefon til deg.
Dere kan få noen minutter.
Hvorfor er han her?
George kom for å se til oss, for å hjelpe oss.
Hei, Norman.
Dere har hatt en lang natt.
Jeg skal gi dere litt privatliv.
George?
Tusen takk.
Det kommer til å gå bra.
- Han er advokat. Han kan hjelpe oss. - Med hva?
Cody.
Går det bra?
Jeg trenger litt frisk luft.
Norman.
Dere må være utslitt.
- Jeg kan ordne skyss hjem. - Er det sant?
Ja, du kan gå.
Vi er ferdige med Norman for denne gangen.
Hvorfor lot du meg ikke gjøre det?
Det går bra. Jeg kan gjøre det.
Ok.
Tror han jeg er en morder?
Sheriff Romero?
Nei, vennen din. George.
Nei, vennen.
Han vet du aldri kunne gjort noe slikt.
- Hvorfor det? - Fordi jeg sa det til ham.
Men han kjenner meg ikke.
Jeg fortalte ham om deg.
Du fortalte ham, og han trodde det, selv om han ikke kjenner meg?
Jeg fortalte deg, og du kjenner meg best. Og du trodde meg ikke?
- Fortsatt ikke? - Det er ikke sant.
Selv om du ikke liker Cody, og jeg ikke burde vært der, var jeg det,
og jeg kunne ikke la ham skade henne. Jeg måtte hjelpe.
Er du sint på meg? Har jeg gjort noe galt?
- Det er ikke det. - Så hva er det?
- Hvorfor tror du meg ikke? - Jeg gjør det.
Men hva?
Vennen, det er bare...
Jeg vet ikke hva du vil jeg skal si.
Jeg er ikke sulten lenger.
Hei.
Jeg ville ikke forstyrre deg,
men hva skjer? Er alt avklart? Er det over?
Jeg vet ikke.
De lot meg gå i går kveld, så...
De ville vel ha arrestert deg nå, om de ville det?
Men det kommer de uansett ikke til å gjøre, for det var en ulykke. Går det bra?
Ja, antar det.
Det er mye verre for Cody og faren hennes.
Ja, jeg vet det. Men likevel må det ha vært grusomt.
Jeg var sint på Cody.
For at hun fortalte deg om hva som skjedde med meg.
Derfor dro jeg dit,
for hadde hun ikke sagt det til deg, ville ikke du sagt det til mor.
Jeg er lei for det, Norman.
Jeg var bare bekymret for deg.
Om noe hadde skjedd deg,
og jeg ikke hadde sagt noe som kunne hjulpet deg...
Jeg vet det. Jeg er lei for det.
Jeg bare...
Du gjorde det rette, så jeg er ikke sint,
ikke på deg.
Jeg bare sier hvorfor jeg var hos Cody.
- Jeg er lei for det. - Jeg kan ikke stole på deg igjen,
men jeg er ikke sint.
Hold kjeft.
Emma...
Takk. Jeg mener det.
- For hva? - For at du trodde på meg.
Sikker det. Bare hyggelig.
Cody Jeg er utenfor
Hei.
- Hei. - Jeg var så bekymret for deg.
De ville ikke la meg snakke med deg.
De ville ikke at vi skulle avtale en forklaring.
Se på oss. Komplett Bonnie og Clyde.
Jeg er lei for det.
Nå vil han alltid være forbannet, bitter og full...
Klandrer meg for alt mulig.
Det var hans egen skyld.
Det var derfor det skjedde,
fordi han valgte å være slik, og han
kom inn som han gjorde, og det skjedde, og han døde.
Så ikke klandre deg selv.
Jeg må gå. Jeg ville bare si det før jeg dro.
Hva... Skal du bare dra nå?
De lar meg uansett ikke dra hjem igjen.
Skal du bare dra til Indiana?
Jepp, Hoosier, her kommer jeg.
Tanten min har alt gjort klart gjesterommet.
Hun har fem katter, så huset hennes
lukter sikkert kattepiss istedenfor øl og røyk.
Gleder meg til jeg er 18, så jeg kan velge hva huset mitt lukter.
Kan du sende en melding når du er fremme så jeg kan ringe deg?
Norman...
Ringe, sende melding...
Jeg kjenner meg selv. Jeg kommer ikke til å gjøre det.
Er det ikke bedre å ta farvel nå,
ansikt til ansikt, mens det er virkelig?
Mora di på stasjonen,
hun advarte meg mot å snakke om at du svimer av.
Ja, hun vil ikke gi dem feil oppfatning.
Nei, hun tryglet meg.
Hun sa at noe skjer med deg.
Du forandrer deg. Får deg til å gjøre ting.
- Hva skjer med meg? - Jeg vet ikke, men hun vet det,
og du må henne til å si det,
for uansett hva det er, så gjør det henne livredd.
Hei.
Jeg ville bare si
at Brennens død offisielt har blitt erklært en ulykke.
- Er det over nå? - Ja, det er det.
Det endte opp med å være ganske enkelt.
Jeg er lei for at Norman måtte gå gjennom det.
- Ok. Takk. - Nei, takk til deg.
For å være tålmodig, og...
Vi snakkes senere.
- Ok. - Greit.
Norman!
Norman.
Sheriff Romero var nettopp innom.
Granskningen er over.
Det er over. Det ble erklært en ulykke.
Kjære vene.
Jeg er så lettet.
Jeg kan se det.
Cody var innom tidligere.
- Var hun? - Ja, hun reiste.
Hun flytter til tanten i Indiana.
Nå? For alltid?
Jeg er lei meg på dine vegne. Jeg vet du vil savne henne,
men iblant er det bra for sjelen med en ny start, ikke sant?
Men jeg er glad hun kom for å ta farvel.
Hun kom for å si at du lyver for meg.
At det er noe veldig galt med meg, og at du vet hva.
Den jenta kunne ødelagt livet ditt den kvelden.
Har du glemt at hun er ustabil?
Du fortalte at noe skjer med meg når jeg svimer av.
- Norman. - Du sa jeg forandrer meg,
at jeg ikke er meg selv.
Hvem er jeg, mamma? Hvem er jeg, og hva gjør jeg?
Norman...
Jeg elsker deg så høyt.
Og jeg sa de tingene.
Og det er sant.
Men vi kan ikke snakke om dem.
Hva?
Du må stole på at jeg beskytter deg,
jeg kjenner deg bedre enn noen andre,
for jeg kommer ikke til å svare på spørsmålet ditt,
og jeg vil ikke at du spør meg igjen!
Hei.
Var du nysgjerrig på hva vi planla?
Ja.
- Tiden er inne. Bli med oss. - Hvor?
Er du for opptatt? Vi har noe vi skal gjøre.
Jaså? Hva da?
Blir du med oss, får du vite det.
Du kan ikke passe på meg om du ikke blir med meg.
Remo, han er fyren din. La oss ikke glemme Remo.
Ja, han blir med Chuck og Sid.
Og du...
Du blir med oss. Kom igjen.
Lys.
Skal du plyndre Nick Fords lager?
Det stemmer.
Ikke gjør dette.
"A" for innsatsen, stjerna. Jeg skal si til søsteren min at du prøvde.
Tenk gjennom dette.
Tror du ikke jeg har det?
Vi forteller dem, kødder de med oss,
blir det fem ganger verre for dem.
- Vi gir dem en beskjed. - Det er feil beskjed.
Det er for stort. Og ingenting stemmer.
For stort?
For stort for meg, mener du.
Hvem er det stort nok for?
Hva tror du kommer til å gjøre med oss?
Tror du de bare vil stoppe?
Du må bare fortelle meg...
Står du sammen med meg?
Eller ikke?
Nei.
Jeg kommer ikke til å drepe deg.
Men jeg kan ikke love at ikke de gjør det.
Hva med deg?
Jeg blir med.
Fint.
Kom igjen.
Gå!
- Ja? - Det er visesheriff Lin.
Ja?
Jeg la inn Norman Bates' DNA i systemet.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg fikk et treff.
- Et treff? - Sædprøven i Blair Watson,
den vi aldri fikk identifisert. Den tilhører Norman Bates.
Norwegian